Filmen er baseret på en domstolsproces, hvor de offentlige forhandlinger blev filmet-
- sendt og kommenteret af medier over hele verden.
Karaktererne og episoderne i filmen er fiktion.
Ingen kan påstå, at kunne rekonstruere kompleksiteten i de involveredes-
- og vidnernes liv, da alle har deres eget syn på det skete.
I retssagen, der inspirerede filmen, afbrød anklageren forhandlingerne-
- da det konkluderedes, at der kunne sås tvivl om den forurettedes troværdighed.
Uanset, hvad der reelt skete, var det umuligt at fastslå, uden rimelig tvivl, -
-hvad der skete under mødet i hotelsuiten.
- Hvorfor sagde du "ja" til rollen? - Fordi jeg ikke kan lide ham.
Jeg plejer... Jeg bryder mig ikke om skuespil.
Jeg vil mærke noget, og jeg mærker ham ikke.
Jeg forstår ikke, hvordan man kan opnå nydelse på seks minutter.
Jeg kan ikke lide politikere. Jeg stoler ikke på politik.
Jeg er en individualist og anarkist.
Jeg bryder mig ikke om politikere. Jeg hader dem.
- Kan du spille en, som du hader? - Selvfølgelig. Det foretrækker jeg.
Når du får folk til at græde, er det jo ikke sådan, at man selv græder.
Det er bedre at publikum græder, mens du selv griner indeni.
Okay.
Francois, der er han jo. Værsgo, sid ned.
- Tag plads. - Tag plads.
- Hvordan går det? - Vil I have noget at drikke?
- Det behøver jeg ikke, tak.
Vil I have en omgang massage?
Nogle detaljer omkring Deres tilbagevenden til Frankrig.
Nogen bør følge Dem døgnet rundt. Ikke for at overvåge Dem-
- men bare nogen, der holder sig i baggrunden.
Vi har metaldetektorer på kontoret, i Deres hjem og hos Simone.
I fremtiden, og det er måske lidt følsomt-
- skal alle være i besiddelse af en akkreditering udstedt af os.
Er det ikke at stramme den? Synes I ikke det?
Omstændighederne taget i betragtning, er det rimeligt.
De skal vide, at der florerer visse rygter.
Jeg har kun en enkelt ting til.
Rygterne florerer allerede indenfor Secret Service.
- Hvilke rygter? - Det udtaler jeg mig ikke om.
Vil I have noget, så I slapper lidt af?
Et blowjob, måske? Et traditionel amerikansk blowjob.
De taler vist udmærket engelsk.
Et traditionel et. Ja, Anna er den bedste.
Alt, i USA er større og bedre.
Vent, se nu her. Lad mig præsentere Anna.
- Nej, det Er ikke nødvendigt. - Det største og bedste blowjob.
Det Er ikke nødvendigt. Jeg er i tjeneste.
- Jeg er her i arbejdsøjemed. - Vi arbejder jo. Jeg arbejder.
Nej, det er unødvendigt. Hvad hedder du?
- Anna. - Jeg må desværre skuffe dig, Anna.
Min herre, tak for opmærksomheden. Med det sagt, må jeg desværre gå.
- Som de siger, tak for Deres tid. - Nej, nej, nej.
- Sid nu ned. - Vi må desværre gå. Men tak.
Nuvel. Det var så lidt. Leve Frankrig.
- Hvor mærkeligt. - Ja, ikke?
Gå til Zone A. Zone A.
Prøv, at få fat på juvelerne.
- Godt. Du ved, hvordan man gør. - Ja.
- Hjælp ham lidt. Sådan ja. - Han er meget genert.
Sådan ja. Godt. Giv ham balkonen.
Sådan ja. Ikke terrassen, men balkonen.
Lad mig se.
Se her.
- Se. Hvad er det? - Kirsebærblomster.
Advarsel, De nærmer Dem afslutningen på rullebåndet.
- Godaften, ønsker De at checke ind? - Ja.
Fint. Må jeg bede om legitimation og kreditkort?
Fint.
- Er det korrekt, at De bliver én nat? - Det er korrekt.
- Hvordan går det, hr. Devereaux? - Åh, du ser godt ud.
- Er du på ferie? - På en måde. Den tager jeg.
- Nyd Deres ophold. - Skal De have hjælp med taskerne?
- Hvordan har De haft det? - Fint. Du er i god form. Danser du?
Ja, naturligvis. Gik rejsen godt? Er alt, som det skal være?
- Ja. Hvor skal du hen på ferie? - Jeg skal snart til Grækenland.
- Har De været der? - Tag dig i agt for grækerne.
- Vi er der næsten. - Og du går til sang...
De er velinformeret. Her er Deres værelse.
Dette er stuen.
Hej. Hvor godt. Vil du gøre os selskab?
Jeg skal arbejde, og så har jeg planer.
Her er Deres nøgle. Nyd Deres ophold.
Det skal vi nok sørge for. Dette er Bebe.
Åh, Bebe.
- Har I noget at drikke? - Noget at drikke, naturligvis.
- Champagne? - Nej, whisky.
Tak. Hej, Roxanne.
- Værsgo. - Godt. Tak.
Ja. Kom du med her, Roxanne.
Kom så. Du elsker det! Du elsker det!
- Sig mig... Hvad hedder du? - Simone.
Hvor fint. Hvis er det? Det er en kyllingefilet.
- Hvad snakker du om? - Hvor skal den sidde? Der er hun jo.
- Jeg kysser dig ikke. - Nej, lad være med det.
Hvad er det her? Dem har du ikke brug for. Vil du have lidt is?
Ja.
- Må jeg få lidt? - Ja, som belønning.
Av, det gør ondt!
- Er milkshaken klar? - Cialis, cognac og is.
Okay.
- Den er stærkere end den første. - Det er milkshake.
Vil du smage?
Ja.
Her, kom her.
Hvor er skeen?
Vil du have mere milkshake?
Cialis er godt. Han er en rigtig læge.
- Ja, og du er en rigtig kok. - Den bliver stærkere. Sådan her!
Guy, Guy, Guy. Mere is.
- Hallo, hold op! - Fik du ingen is? Hvor er isen?
Guy, vil du have mere milkshake?
Sikke et dumt spørgsmål. Selvfølgelig vil vi have mere.
Vent, må jeg se? Det her er Ben, og det her er Jerry.
Der røg den is.
Pierre! Pierre! Se her!
Jamen, hvad skete der dog?
Se. Hvem vil have kylling?
- Hvornår sker det? - I løbet af seks dage. Ellers ring.
Fuck dig.
Du ser fantastisk ud.
Okay.
Ja.
- Hej. Hvordan går det? - Hej.
- Skal vi gå ind i soveværelset? - Ja.
- Hvad hedder i? Du? - Desiree.
- Elena. Jeg er fra Rusland. - Rusland.
- Taler du russisk? - Njet.
Hvordan har din aften været, søde?
Smukt.
Det dér ophidser mig.
- Se, hvad jeg har til dig. - Jeg vil kigge på jer.
- Vil du se os sammen? - Ja.
- Hvad skal jeg gøre ved hende? - Slik hende.
Langsomt, langsomt.
Ja. Det kan du vist lide?
Tag den af.
Ja.
- Kan du lide det? - Ja.
Oh, la la.
Tag dem af.
Så lad os se.
Hårdere. Sig det.
- Hårdere, sig det. - Hårdere.
Ja, du elsker det. Slik hende! Slik hende!
Ja, kom.
Var det det? Var det det?
Ja. Jeg er ikke ung længere.
- Så er det heldigt, at vi er det. - Mere.
Kan du lide det?
Okay, vil du have smæk? Vil du give mig smæk?
Slik hende.
Ja.
Herregud.
- Godmorgen. - Hvem var det, far?
Far?
Rengøring. Hallo?
Hallo? Rengøring.
Rengøring. Hallo?
Hallo? Reng...
- Det... Det må De undskylde, sir. - Du skal ikke være bange.
- Ved du, hvem jeg er? Kom nu. - Nej! Nej, sir. Vil De ikke nok...
- Nej, hold op! Nej! - Kom nu.
Nej! Nej! Hold op! Hold op! Vil De ikke nok!
Nej! Nej! Nej! Nej!
Nej! Vil De ikke nok lade være!
Nej, gud! Nej! Lad være!
Regningen, tak. Værelse 4806.
- Tak. - Deres underskrift.
Okay. Hav en god dag. Farvel.
Han flyver tilbage til Paris i aften. Han får en hektisk uge.
- Far. Det er min kæreste Josh. - Det er mig en fornøjelse, sir.
- Hvor kommer du fra? - Det vestlige Canada.
- De laver god kylling der. - Kød.
- Vi har mange køer. Alberta-kød. - Ja, naturligvis.
Canadisk kød er godt. Ja. Det var på tide, at vi fik hilst på hinanden.
- Hvad vil du have, min egen? - Noget let. En salat.
Jeg tror, jeg tager... Jeg tager...
Ja, jeg tager kød. Svin, har I det? Tak.
- Jeg tager en kylling-cæsarsalat. - Cæsarsalat. Og dig?
- Hvad hedder han? Josh? - Boljabæs.
Hvad sagde han? Åh, bouillabaisse.
Det er en blanding af fisk, der er til et sexparty.
- Åh, far. - Det er et sexparty for fisk.
Deres bouillabaisse er den bedste. Med lidt hvidløg og rød majonæse.
Det kaldes for rouille.
Jeg har stor respekt for Deres mening om mange ting.
Når man arbejder i en bank, plejer folk at lytte til, hvad man siger.
- Det er mere end en bank. - Hvor længe har I kendt hinanden?
Tre måneder.
Hvordan knepper hun? Godt?
Knepperi. Kan du lide, at kneppe min datter?
Hvad nu? Alle dine venner ved det. Hvorfor må jeg ikke vide det?
Det betyder jo ingenting. Det er naturligt at kneppe. Har I...
- Stop så. - Jeg har kneppet hele natten.
Du skal have det godt med en mand. Jeg ved, at jeg ikke skal sige sådan...
- Tak, far. Vi har forstået det. - Godt så.
Far har lige indrømmet i et interview, at han er en skørtejæger.
- Fedt. - Og hvad med knepperiet?
- Det er okay. Fantastisk. - Er det fantastisk? Skønt.
Godt, Josh. Jeg kan lide dig. Velkommen til familien.
Fornøjelsen er på min side.
- Hej, John. - Hej. Hvor er chefen?
- Hej, politiet. - Kommissær Landano.
- Kriminalassistent Fitzgerald. - Kan vi tale sammen herude?
Luk døren, tak.
- Så, hvad har I? - Hun er ret rystet.
Han antastede hende.
- Hvor længe har hun arbejdet her? - Hun har arbejdet her et par år.
Nogen problemer eller klager?
Nej. Vi sætter hende jo til at rengøre suiterne for de vigtige gæster, så...
Har nogen været på værelset? Godt. Rør det ikke. Ingen går derind.
- Bill, vi går det igennem. - Må jeg bede jer være diskrete?
- Vi gør det så godt, vi kan. - Vi bliver nødt til at gøre vores job.
Hvordan har du det? Mit navn er Landano, og dette er Fitzgerald.
Vi bliver nødt til at stille nogle spørgsmål?
Må jeg starte med at bede om dit navn?
Tag det roligt. Slap af og træk vejret. Jeg ved, at det er overvældende.
Der er en ambulance på vej. De kigger på dig og hjælper dig.
Men hvis vi skal kunne hjælpe dig med at fange denne person-
- bliver du... Vi bliver nødt til at vide, hvad der skete.
Kan du, uden at gå i detaljer, beskrive, hvad der skete i dag?
Jeg skulle gøre værelset rent. Jeg gik ind på værelset.
Jeg bankede på og råbte "rengøring", men ingen svarede.
Så jeg går ind og begynder på mit arbejde.
Jeg gik ind i stuen og råbte "rengøring". Igen uden svar.
Jeg gik mod soveværelset og råbte "rengøring".
Og en mand... En nøgen mand kom ud af badet.
Han stod der og kiggede på mig.
Jeg blev chokeret og kiggede på ham.
Jeg sagde: "Undskyld, jeg kommer tilbage senere."
Han går hen mod mig. Han siger ingenting, men kommer nærmere.
Jeg sagde: "Undskyld, jeg kommer tilbage senere."
Han sagde nej og spurgte, om jeg vidste, hvem han var.
Jeg svarede ikke, men...
Han...
Han tog min hånd...
Han begyndte at trække mig i hånden.
Jeg sagde: "Sir, vil De ikke nok holde op."
Jeg sagde: "Undskyld, jeg skal gå nu." Han tog min hånd.
Han vred min hånd og trak mig hen til sig. Jeg forsøgte at slippe fri.
Det er hotellet. Hvad kan jeg hjælpe Dem med?
Ja.
Ja, jeg forstår.
Vi ved, at det er svært. Vi sætter pris på det, du har gjort.
- Det er hr. Devereaux. - Gæsten? Sæt ham på hold.
- Han har glemt sin telefon her. - Sig, at han må hente den her.
Ja, hr. Devereaux? De har fundet telefonen. Kan De hente den?
Kan De... Ja.
Jeg forstår. Et øjeblik.
- Han er allerede i lufthavnen. - Sig, at vi kommer med telefonen.
Hallo?
Goddag, hr. Devereaux.
Jeg glemte min telefon på hotellet. Vagterne kommer med den.
Vil De... Jeg skal direkte til Paris, jeg vil ikke efterlade den her.
- I værste fald kan vi sende den. - Nej, de kommer med den.
Lad os gå ud til gaten.
- Jeg beklager besværet. - Det er helt i orden.
- Er alt i orden nu? - Ja, De kan gå om bord. Tak.
- Tak. - Hav en god rejse, hr. Devereaux.
Tusind tak.
- Den beholder jeg her. - Okay. Her er Deres pas. Tak.
Kaffe?
Bare kaffe, tak. Kaffe. Tak.
- Hr. Devereaux? Kom med mig. - Naturligvis.
Min telefon. Tak.
- Har De min mobiltelefon? - Har De Deres pas? De skal med os.
Hvorfor?
Denne vej. De kan lægge tasken der.
- Hænderne bagpå ryggen, tak. - Hvad laver I? Hvad laver I?
De er anholdt, sir.
Hr. Devereaux, jeg er inspektør Devit fra politiet.
- Hvad drejer det sig om? - Statspolitiet vil tale med Dem.
- Er det nødvendigt med håndjern? - Ja, de er meget nødvendige.
- Må jeg benytte toilettet? - Er De tørstig?
Må jeg benytte toilettet? Jeg har diplomatisk immunitet.
- Kan De bevise det? - Det står i mit andet pas.
- Må jeg kontakte ambassaden? - Der stod ingenting i hans pas.
Det står i et andet pas. Mit andet pas. Et andet pas.
Jeg forstår, men det er her ikke. Politiet fra New York henter Dem.
Så kan De ringe til konsulatet, præcis som alle andre.
- Håndjernene gør ondt. - De er der ikke for at gøre godt.
- Det er politiet. De skal ingen steder. - NYPD, politiassistent Fitzgerald.
- Inspektør Lendano. Problemer? - Han skal bare på lokum.
- Han har håndjern på. - Har I kropsvisiteret ham?
- Tager I lige håndjernene af? - Skal vi skifte til mine?
- Ja, og få ham så på lokum. - Vi må bruge to par håndjern.
- Håndjernene gør ondt. - Er det hårdt? Hvor er det synd.
Han hævder at have diplomatisk immunitet og vil ringe til konsulatet.
Han er ikke blevet afhørt. Få ham nu på lokum.
- Bagefter er han jeres. - Min taske.
- Vi henter den senere. - Han må ikke gå alene. Vent!
Her kommer en, gutter.
- Tag imod ham. - Vend Dem om, hr. Devereaux.
Må jeg tage mine håndjern? Han har to sæt på.
Jeg vil gerne ringe til min advokat. Har I min mobiltelefon?
- De får ikke Deres mobiltelefon. - Har jeg brug for en advokat?
- Jeg vil have min mobiltelefon. - Den er væk. Hænderne mod døren.
- Jeg vil gerne ringe til min advokat. - Det må De gøre senere.
- Har I min mobiltelefon? - De må vente på efterforskerne.
Gå ind i cellen, hr. Devereaux.
Herregud.
Jeg vil ringe til min advokat. Jeg vil have min mobiltelefon.
- Hvad? - Jeg vil ringe til min advokat.
Deres mobil er væk. Betjentene tog den.
Ja, men jeg har brug for en telefon. I har en her.
De skal nok få lov til at ringe. De har rigelig med tid at ringe i.
Jeg kender mine rettigheder. Jeg har ret til en telefonsamtale.
De skal nok få Deres samtale, men ikke lige nu.
Spørg jeres chef. Hvem er jeres overordnede?
De taler med ham nu. De får Deres samtale, men ikke nu.
Hvorfor ikke? Min mobil er væk, det ved jeg.
Men I har en telefon. Jeg vil gerne låne den, sir.
- Må jeg låne den? - Vil De ringe? De får Deres samtale.
- Undskyld? - Et opkald.
Træd væk fra døren, og vend Dem om. Hænderne op af lommerne.
Vend Dem om, hænderne op af lommerne.
Hænderne op af lommerne.
- Han pisser mig af. - Ikke mig.
- Kom så. Kom ud. - Så får De lov til at ringe.
Svar på et spørgsmål: Har De rullekrave?
Har De rullekrave? Er De med?
- Det er lige meget. - Der er telefonen.
Jeg vil gerne udtrykke min taknemmelighed i forhold til Simone-
- for hendes hengivenhed og hendes kærlighed til staten Israel.
- Det er for meget, jeg er bare... - Og al den velgørenhed hun støtter.
Verden over.
Og den retfærdighed hun har ydet dem, der savner en egen røst.
- Hallo? - Bravo, Simone.
En modig kvinde gennem hele sit liv. Skål.
- Det er Devereaux. - Okay, hvor er han?
- Det sagde han ikke. - Undskyld mig.
- Det haster, sagde han. - Jeg tager den her.
Devereaux? Nåede du ikke flyet? Hvad sker der?
Hvad? Hvad... Hvor er du? Hvad har du... Hvor... Hallo? Herregud.
- Hvad er der sket? - Bed George ringe til ambassaden.
Få George til at ringe til den franske ambassade. Han er blevet arresteret.
Jeg ved ikke, hvad der er sket. Tag dig af det med det samme. Tak.
Simone, er alt i orden?
- Er du okay? - Hvad er der sket?
- Devereaux er blevet anholdt. - Det mener du ikke.
Jo, og det er alvorligt.
Ring først til advokaterne og giv dem informationerne fra George.
Find ud af hvordan, vi får ham løsladt.
Alt, hvad George har brug for for at hjælpe ham i New York.
- Han burde forblive indespærret. - Han kan være uskyldig.
Han har ødelagt alt, hvad jeg har arbejdet for.
Han stjal det, han gjorde det.
Sæt Dem, hvor De vil.
Sæt Dem. Kom så.
Tag plads.
- Genkender De nogen? - Ja.
- Hvilket nummer? - Nummer fire.
- Hvor genkender De ham fra? - Fra hotellet.
To minutter.
Pas på.
Devereaux! Devereaux!
Deres Nåde, anklageren ønsker, at tiltalte ikke løslades mod kaution.
Vi får hele tiden nye informationer om hans baggrund og adfærd.
Blandt andet rapporter om lignende adfærd som i anmeldelsen-
- i mindst et tilfælde. Vi har brug for at få bekræftet disse oplysninger.
Hvornår fandt dette tidligere tilfælde sted og skete det i USA?
Jeg mener, at det skete i udlandet.
Vi har stærke beviser og den tiltalte har alle muligheder for at flygte.
Deres Nåde, hr. Devereaux har al mulig grund til at rense sit navn.
Det kan han ikke som flygtning. Retten, såvel som alle andre, ved-
- at der findes tiltalte i denne bygning, som har begået værre forbrydelser-
-der er blevet løsladt mod kaution.
Der må gælde de samme regler for tiltalte som for almindelige folk.
- Forfatningen gælder alle. - De har ganske ret.
Der gælder de samme regler for Deres klient som for alle andre.
Men da vi opdagede, at Deres klient var blevet anholdt i JFK lufthavnen-
- på vej ombord på et fly, blev retten bekymret.
Angående at leve som flygtning livet ud: Det ville han sagtens kunne.
- Ligesom Roman Polanski. - Han har intet med sagen at gøre.
Roman Polanski er uinteressant her.
Min beslutning træffes på baggrund af fakta præsenteret i denne sag.
Min beslutning er, at hr. Devereaux forbliver i varetægt indtil retssagen.
Kaution afvist.
Bare gå med dem. Sig ikke noget til nogen.
Det skal nok gå.
Få alle ud af forhallen.
Forstået.
- Åbn døren! - Åbn døren!
Åbn døren!
Kom så. Af sted med dig.
Du har ikke noget, at skulle have sagt her. Drop det der.
Har I en celle klar til ham her? Hallo? Kan nogen sige noget?
Det burde være på plads. Jeg skal bruge en celle.
Johnson, ring og sig, at vi skal bruge en celle til ham.
Tag håndjernene af ham.
Jeg tager håndjernene af dig. Prøv ikke på noget deroppe.
- Er du med? Det er ikke Frankrig. - Ellers overlever du ikke herinde.
Svinene deroppe kan ikke lide voldtægtsforbrydere.
Vend den om.
- Ned med hænderne. - Hold hænderne langs siden.
Åbn døren for mig. Vi er på vej ind med en.
Tak.
Hvad er klokken? Hvad er klokken? Hvad er klokken?
- Ved du, hvad klokken er? - Hold kæft.
- Har du svært ved at stå stille? - Nej. Nej.
Kom, Devereaux. - Åbn døren.
Devereaux.
Kom så. Kig ligefrem. Hold op med at glo.
Kom så. Du går for langsomt.
Jeg gider ikke det her. Det er min sidste dag.
Vi skal tage dine fingeraftryk. Stil dig her. Vær opmærksom.
Hør efter og følg instruktionerne. Giv mig venstre hånd. Tak.
Du bevæger dig ikke, jeg flytter hånden for dig.
Tak. Så langt, så godt. Så tager vi den her. Sådan bliver det fra nu af.
Hør efter og følg instruktionerne. Det er nøgleordet, instruktionerne.
Ellers overlever du ikke i fem minutter herinde.
Så tager vi dit billede, hr. Devereaux. Stå her.
Vend dig om. Vend dig om. Mod mig. Hold den lige der.
Kig fremad.
Drej mod højre.
Tak.
- Kom. - Jeg behøver ikke engang...
Tag den her. Kom så. Denne vej.
- Gå derind, hr. Devereaux. - Stil dig bag bordet.
Vent. Hør efter. Vi skal visitere dig. Tag jakken af.
Tag den af og giv mig den. Ryst den ikke, bare giv mig den.
Tag skjorten af.
Og resten. Giv mig underbukserne, ryst dem ikke. Underbukserne.
Tag sko og strømper af. Tag dem af.
Giv mig dem.
Åbn munden. Løft tungen igen.
Rod dig i håret. Sådan her. Okay. Løft armene.
Vend dig om. På hug. På hug.
- Vend dig om og kom ned på hug. - Sådan?
Vend dig om. På hug. Bøj knæene.
Bøj dig ikke fremad. Bøj i knæene.
- Løft venstre fod. - Løft venstre fod.
Og så højre fod. Højre fod.
Giv mig skoene.
Okay. Tag tøj på. Tag dit tøj på igen.
Tag underbukserne på først. Ingen underbukser? Gør, som du vil.
Fortsæt. Tag tøj på.
Bare rolig, jeg har hele dagen. Giv dig god tid.
Det er god træning, at tage tøj på.
Kom. Kom.
- Hvordan går det? Robert Fomen. - Simone. Det her er min advokat.
Godt, at hilse på Dem.
Jeg vil gerne kigge ovenpå først. Alene. Mange tak.
Vi bliver hernede.
RETSBYGNINGEN
Anklageren afviser kaution. Jeg har et forslag til retten.
Hr. Devereaux accepterer husarrest med fodlænke.
Han betaler for overvågning og vagter. Alt, hvad retten ønsker.
Hr. Devereaux skal nok møde op. Han vil renses for anklagerne.
Uanset hvad retten ønsker, accepterer vi det.
Jeg godkender kaution mod husarrest og fodlænke.
Han betaler for vagter, således at han lever op til rettens beslutning.
Her er det så.
Det her er huset.
Det er lidt mørkt, men det fungerer.
Det er, hvad man får for 60.000 dollar.
Det er stort. Hvad koster det?
- 60.000 dollar om måneden. - Om måneden?
- Sådan er det vel i USA. - Vores lille fængsel.
Tak, Simone. Tusind tak.
Tak endnu engang.
Åh, sikke et smukt køkken.
- Åh, Simone... - Har du ikke andet at sige?
Jo, Simone. Jo.
Jeg gjorde det ikke. Nej. Jeg gjorde det ikke.
Jeg gjorde ikke det, de siger, Simone.
Du bliver nødt til... Du bliver nødt til at stole på mig.
Du ved, hvem jeg er.
Du ved alt.
Du ved alt, og du redder mig.
- Jeg er ked af det. - Mit liv er blevet vendt på hovedet!
- Det er mit liv også. - Nej. Nej, nej, nej. Det passer ikke.
Dit liv har været vendt på hovedet fra den dag, du blev født.
Jeg har forsøgt. Gud ved, at jeg har forsøgt. I årevis.
- At gøre dig til en mand. Ved du... - Jeg ved godt, hvad en mand er.
- Jeg gjorde ikke... - Du ved ikke, hvad en mand er!
En mand kender til konsekvenser og beskytter sin kone!
Han følger ikke sin pik ind i hver en mørk gyde og luder, som han møder.
- Sådan er det. Fandens. - Jeg gjorde det ikke.
Hvilken del af det, gjorde du ikke? Det er ligegyldigt.
Glem det. Svar ikke. Det vigtige er, at du ikke aner, hvad sandheden er!
Jeg kender sandheden. Jeg gjorde det ikke. Det er sandheden.
Devereaux. Stop, for en gangs skyld.
Uanset, hvad der skete...
...så er det en katastrofe!
Det er det, der skete. En katastrofe.
Alt, hvad jeg har arbejdet for... Alt, hvad jeg har arbejdet for, er...
Det er borte.
Jeg ved slet ikke, om jeg vil være præsident.
- Jeg må have et glas vand. - Jeg har også ødelagt mit eget liv.
Du ved, at jeg er sexafhængig! Du vil ikke kneppe!
Det ved du. Det er let at sige: "Jeg vil ikke have, at du gør det der."
Du kender mit liv.
De tog røven på mig. Jeg kneppede ikke stuepigen. De tog røven på mig.
Jeg vidste, at det her ville ske, men ikke hvad jeg skulle gøre ved det.
Jeg har forsøgt alt.
Jeg har lokket dig, jeg har truet dig, og jeg har grædt.
Jeg har prøvet at forstå dig.
- Det har du ikke. - Jeg har prøvet at forstå dig.
Se, hvad det har ført med sig. Jeg overførte 1 million dollar i morges...
- ...for at få dig ud af fængslet! - Du tænker altid kun på penge.
Ved du hvad? Vi må sætte os ud over den her situation.
- Hvilken situation? - Den her forbandede situation!
Hvad skal jeg sige til folk? "Undskyld, alle sammen."
"Jeg bliver nødt til at chartre et fly"-
- "så jeg kan få Frankrigs kommende præsident løsladt fra fængslet"?
Holdt du samtale med fangerne? Måske kan de sidde med i kabinettet.
Herregud. Tænk, hvis vi allerede...
Hvis vi havde påbegyndt valgkampagnen og så det her...
Jeg fik ikke noget blowjob. Det var et setup.
- Hvem prøver jeg at narre? - Jeg sværger på, at det var et setup.
- Hele Paris ved det. - Alle ved, hvad du vil med mig.
- Er det nu det, du vil tale om? - Nej. De ved alt om dine forældre.
Devereaux. Lad os tale om, hvad du gjorde. Der er altid et eller andet.
Jeg gjorde ikke, som de siger. Det gjorde jeg ikke.
Jeg gjorde det ikke!
- Kneppede du damen? - Nej, jeg spillede den af på hende.
Nej, det er sandt. Politiet sagde, at du havde fået et blowjob.
Nej, jeg rykkede den bare af mod hendes mund. Det var alt.
- Det er min sygdom. - Og det er ved at blive min sygdom.
Jeg har brug for lidt fred og ro.
- Du skal få rigelig med fred og ro. - Jeg falder ikke til ro uden dig.
Du beder mig altid om tilgivelse, men jeg kan ikke tilgive dig.
- Du hjælper mig altid! - Jeg har hjulpet og elsket dig.
Søde Simone, jeg er så ked af det. Sødeste, tro mig. Tro mig.
Tak for alting. Søde Simone.
Tak mig ikke. Jeg kan ikke tilgive det her. Jeg kan ikke tilgive mere.
Jeg har brug for dig. Det er derfor, jeg bliver.
Hold op med at gøre, som mænd gør. De rører ved en, og man dufter dem-
- man kigger på dem og hører deres stemmer og sidder så i saksen igen.
Jeg vil have et glas rødvin. Jeg vil have et glas vin. Der må være noget.
Arbejderne var her i morges. Der må være noget... Der er kun vand.
Kan du lide stedet? Kan du lide huset? Jeg satte billederne op.
Men måske kræver huset mere moderne kunst.
De havde de mest forfærdelige billeder, som jeg smed ud.
Nej, bliv der.
Enestående. Det er et fantastisk billede.
- Kender du til hans arbejde? - Hvad er der? Hr. Devereaux?
- Ja, kan du præsentere mig? - Naturligvis.
Manden. Tror du, at hun er gift? Ansigtet er...
- Goddag, hr. Devereaux. - Michel, hvordan går det?
- Lad mig præsentere min datter? - Mig en fornøjelse.
- Hvad arbejder du med? - Jeg læser jura på tredje år.
Tredje år? Fantastisk.
- Kan du lide udstillingen? - Ja, ikke værst. Den er jo om Afrika.
- Hvad vil du gerne være? - Advokat.
Er du stolt over... Er det unge kunstnere fra Sarcelles?
Ja, men man må... Undskyld.
- Man må forstå... - Fotograferer du også?
Jeg ville gerne, men jurastudiet tager al min tid.
- Hvor gammel er du? - Undskyld, jeg bliver helt flov.
- Du er meget smuk. - Tak.
- Måske vi kan ses senere? - Gerne.
- Storartet. - Du får mit nummer.
Hej.
- Hvad synes du om ham? - Han var interessant.
Hvad var det, du gerne ville lave? Hvor vil du gerne arbejde?
Ved den internationale Forbryderdomstol.
- Så vil du stå overfor ægte mordere. - Ja.
- Så kan jeg få dem dømt. - Hvorfor vil du det? Retfærdighed?
- Hvem ser du, foruden din hustru? - Meget få. Jobbet er tidskrævende.
- Jeg tror dig ikke. - Jeg har færre affærer, end folk tror.
Jeg har intet imod det. Jeg tænder på skørtejægere.
- Og intelligente mænd. - Hvem tænder du mest på?
Intelligente mænd som dig.
- Kan du lide de piger, som du ser? - Nej.
De har ikke din ungdom, din skønhed og din intelligens.
Ved du hvem, jeg plejer, at kunne lide... Billige tøser. Ludere.
Jeg kan ikke slippe af med det rygte. Men med dig... Forstår du?
- Jeg gik på et katolsk internat. - Nu bliver jeg endnu mere ophidset.
Kom her, søde.
Det er godt. Lærte nonnerne dig det?
- De er dygtige. - Ja, de havde ofte sådanne lektioner.
Mange erotiske bøger i 1700-tallet, var skrevet af nonner.
Ja, De elskede sex. De fleste nonner blev sendt i kloster...
...af deres egne familier.
Fordi de havde bedrevet hor.
De kommer også til at sende dig i kloster.
Du er så smuk, min egen.
Så, hvad er status?
I bedste fald fremstilles vidnet som utroværdigt og sagen droppes.
Og i værste fald?
I værste fald bliver han dømt og får 20 års fængsel for voldtægt.
Hvad kan I gøre for os?
Vi forbereder et yderst aggressivt forsvar.
Simone, sagen vil blive ført to steder.
I retten og i offentligheden. Du bliver nødt til at støtte ham.
- Jeg støtter ham 100 procent. - I er i de bedste hænder.
Tag det helt roligt.
Jeg har prøvet det her før. Det er ikke den virkelige verden.
Det er teater. Du skal spille en rolle. Stå ved hans side.
Juryen vil ikke tro, at han er et monster, hvis du står ved hans side.
- Men der kommer et civilt søgsmål? - Ja, naturligvis.
I et civilt søgsmål vil vi blive stævnet for millioner.
Hvad sagde advokaterne?
Hva'?
- Hvad sagde advokaterne... - De talte om din forbrydelse.
Hvad er jeg skyldig i? Er det en forbrydelse, at jeg vil føle mig ung?
Er du vred, fordi jeg ikke er den perfekte nikkedukke?
Intet er godt nok. Du forvrænger virkeligheden, som det passer dig.
Det ligger til familien. Det ligger til familien.
Alle ved, hvad din familie gjorde.
Alle ved det. Hele Paris ved, hvad de gjorde under krigen.
- Dit ansigt er grimmere end fars røv. - Din far.
Ingen blomster kan dæmpe stanken fra hans grav.
Hallo! Jeg har ikke brug for dine penge.
Du er en idiot!
1945, et godt år! Et rigtig godt år!
Jøsses. Jeg behøver ikke dine penge!
- Tak, hr. Devereaux. - Et løfte er et løfte.
Jeg lovede dig et interview. Bare det ikke bliver for personligt.
Er det Deres kontor? Skal vi lave det derinde?
- Nej, der er formegen postyr her. - Som De vil.
- Tak for interviewet. - Det er her. Sæt dig derovre.
Jeg hviler mig herinde, men jeg bruger det også til interviews.
Hvad vil du gerne vide?
Jeg læste din bog, den er rigtig god. De har ordet i Deres magt.
Har De læst den? Hvor fint. Det glæder mig.
Jeg vil ikke bruge for meget af Deres tid.
Fortæl, hvordan De mistede Jean Claude Méry-båndet.
- Det er derfor, jeg er her. - Jeg har aldrig set det.
Har De ikke set det? Jeg er ikke med, De sagde da, at De havde set det.
- Men hvis De ikke har set det... - Du er meget smuk. Du har...
Nej, nej, nej. Du er meget smuk. Ved du, at din...
- Hvis De ikke har set... - Vent. Jeg kender din mor ret godt.
- Tak for Deres tid... - Jeg kender din morrigtig godt.
Hun fortalte om dig, da du var barn. Du er meget talentfuld.
- Hvorfor taler De om min mor? - Fordi jeg kender hende.
Du er sindssyg! Jeg smider ikke tøjet for dig, din galning!
Stop så!
Nej! Du gør det ikke! Nej!
Nej!
Nej! Nej!
Hold op!
Nej! Hjælp!
Du gør det ikke! Nej!
Nej! Nej! Ikke mig! Ikke mig!
Far...
Undskyld.
Det ordner sig. Det bliver ikke let, men det ordner sig.
- Hvordan håndterer Josh det her? - Ok, men det gør hans forældre ikke.
- Har de nogensinde været lykkelige? - Jeg har ingen anelse.
De var glade for, at deres søn ser datteren til en så vigtig person.
De burde bare være glade for, at han skal giftes med dig.
Jeg havde giftet mig med dig, selvom din far var et røvhul.
Det er fint, men du ved, at det ikke er sådan, det fungerer.
- Og Simone? - Meget vred.
Hun har aldrig ejet skyggen af humoristisk sans.
- Jeg burde ikke grine af det her. - Hvorfor ikke?
Hun burde acceptere dig, som Josh accepterer mig. Hun kendte dig jo.
Hvad har du tænkt dig at gøre?
- Når de spørger, om hun havde bind for øjnene?
Jeg skulle have hjulpet dig.
Jeg ville ikke. Rettelse. Jeg vil ikke.
De kan gå ad helvede til, alle sammen!
Fortæl om Deres problemer.
Læser De ikke aviser og ser TV? Eller internet?
Lad os se. Min karriere er forbi, min kone vil forlade mig.
Mine kæreste har forladt mig.
Ingen besvarer mine opkald.
- Derudover går det fint. - Hvordan har De det med det?
Jeg tror, at det hele er min skyld.
Det er en beskrivelse. Hvad føler De?
Jeg føler... Jeg føler ingenting.
Hvilke følelser har De i forhold til Deres liv?
Mit liv? Jeg har ingen følelser i forhold til mit liv.
Hvordan har De det med situationen her, denne katastrofe?
Det er ikke en katastrofe, det er en hændelse.
Det er en intellektualisering, en rationalisering.
Hvordan har De det inde i Dem selv?
Jeg beklager. Jeg føler ingenting. Ingen skyld. Jeg vil skide på dem.
Hvad med Dem og jeg? Tror De, at jeg kan hjælpe Dem?
Nej, det tror jeg ikke.
Ingen kan redde nogen.
Ved De hvorfor, doktor? Ved De det?
Fordi ingen vil reddes.
Det er ironien, som jeg først forstod for ganske nylig.
Jeg forstod det for ganske nylig: Ingen vil reddes. Ingen.
Det er min egen skyld. Præcis som alle andre.
Jeg er blevet hjernevasket siden barndommen. Af mine forældre.
Af lærere. Af lærere og overordnede.
Fra vugge til grav.
Godt, at jeg ikke er kristen.
Jeg siger det sådan her: Når jeg dør-
- kommer jeg til at slikke Gud i røven til evig tid.
Jeg har fundet min Gud. Dig.
Min første gud? Nej.
Jeg fandt ham ikke i kirken, men i klasselokalet.
Det var idealismen. Sikken skøn gud. At tro, at alt nok skal gå.
Jeg var i uddannelsens tempel.
Først som student, siden som lærer.
Jeg lod det hellige lys omslutte mig.
Uretfærdighed? Vi havde rettet alt det forurettede.
Hungersnød? Alle kunne æde sig mætte.
Fattigdom? Et fjernt minde, som var svært at tro, havde fandtes.
Rigdommene skulle fordeles.
Hver og en skulle have, hvad de behøvede.
Det var først i Verdensbanken, at verdens enorme patos-
- og menneskehedens lidelser viste sit forfærdelige ansigt.
Langsomt. En dag ad gangen
Nej. Et minut ad gangen.
Jeg indså det meningsløse i at kæmpe mod den enorme tsunami-
-af problemer, som vi står overfor.
Intet vil ændre sig. De sultne vil dø.
De syge? De dør også.
Fattigdom? Det er en god forretning.
Vise mænd finder tryghed i egne begrænsninger.
Jeg overvældes af denne indsigt.
Nej, jeg kan ikke vende tilbage til min lykkelige ungdom.
Hvad sagde doktoren?
Han sagde, at det hele var min mors skyld.
Mener du det?
Han sagde, at han havde spist frokost med sin mor og sagt:
"Din lede kælling, du har ødelagt mit liv."
Endnu engang i dag følger jeg dine ordrer. Jeg blev ydmyget.
Foran den forbandede psykolog!
Og hvorfor? Hvorfor?
Han bad mig om at ændre mig.
Jeg burde bede dig om at kneppe dig selv.
Men i stedet skal jeg op klokken syv.
For at tale med en dum sofist.
Pedantisk, snæversynet og kortsynet-
- der vil have mig til at følge strømmen.
Jeg retter ikke ind. Det pisser mig af.
Ved du, hvad du har gjort gennem årene? Lidt ad gangen, bid for bid?
Du har fået mig til at hade mig selv.
Forstår du det? Det er lykkedes for dig.
Distriktsanklager Vance har svigtet en uskyldig kvinde-
- og nægtet en uskyldig kvinde retfærdighed i en voldtægtssag.
Dermed har han også svigtet andre kvinder-
- der vil blive voldtaget eller forulempet.
Hold nu op.
- Er der mere kaffe? - Spørg husholdersken.
- Der kan du se. - Hvad skal jeg kunne se?
Sandheden har sejret.
- Okay, er det det, der er sket? - Ja, behøver du da flere beviser?
Det lykkedes ikke for dem.
Vi vandt, min egen.
Devereaux. Ved du, hvad sandheden er?
Det her er sandheden.
- Jeg putter den i min taske. - Så...
Hvem bestak du med din sandhed?
Jeg er akademiker.
En naiv professor. Det erkender jeg.
Jeg ved ikke, hvordan det er at have en milliard dollar.
Det er som at forsøge at forstå universets størrelse.
Jeg kan ikke.
Men du forstår pengenes virkelige betydning!
Hvad penge betyder. Magten.
Så det er et simpelt spørgsmål: Hvem bestak du?
Skal jeg erkende, at have forhindret retfærdigheden i at ske fyldest?
Til dig, der ikke kan holde på en hemmelighed? Det er næsten sjovt.
Vi kan ende i retten sammen. Lærte du intet af din første hustru?
Af din hustru og dine veninder, at din elsker kan blive din fjende.
Jeg har ikke bestukket nogen. Forstået, din kraftidiot?
Du er skuffet over, at jeg ikke skal i fængsel. Jeg er med.
- Jeg er skuffet. - Over at jeg ikke skal i fængsel.
Ti stille! Jeg er skuffet over, at du kun tænker på dig selv.
Det er overstået for dig, men hvad med mig? Hvad med mine planer?
Jeg glemte dine planer om, at jeg skulle være præsident.
Det glemte jeg. Du er vred over, at jeg ikke røg i fængsel.
Nej, det er jeg ikke. Det havde måske været godt for dig at sidde inde lidt.
At tænke lidt på andre. På dig selv og på, hvad du har gjort.
Det havde måske været godt for dig. Lidt som en slags værnepligt.
Det er godt for en mand. Lidt disciplin, for helvede!
Jeg har disciplin. Det handler ikke om det. Du kender mine brister.
Det rækker. Jeg orker ikke mere.
Du er som et barn! "Åh, jeg er en martyr. Herregud."
Forhelvede! Vi har været gift i 20 år!
- Du har været lykkeligt gift med mig. - Det var det, jeg ville med mit liv.
Jeg ønskede, at det skulle vare livet ud! Men du er en nederdrægtig...
- Du er nederdrægtig. - Du så mig som præsident.
Mine planer? Jeg ville ikke være præsident. Jeg støttede dig.
Du skulle være præsident. Du havde alt. Du kunne forandre Frankrig.
- Jeg er ikke egnet. - Du flød over af talent!
- Du gav mig ekstra styrke. - Jeg er ikke egnet som præsident.
- Nemlig. - Jeg vil ikke være præsident.
- Det ved jeg godt. - Jeg skylder ingen noget.
- Jeg skylder ikke nogen noget. - Jeg ved godt, at du vil være fri.
Devereaux er fri. Så du kan hoppe og springe omkring.
En sommerfugl? Er dit nye navn, frøken sommerfugl?
Hvad har du tænkt dig, når vi vender tilbage til Paris? Du er jo...
Jeg er monstret, og du reddede monstret.
Du vil vel skilles?
Jeg tænker, at vi tager tilbage til Paris efter lidt tid.
Og så holder vi masken.
Storartet.
- Storartet. Så jeg er undværlig? - Om du er undværlig?
Du er undværlig, fordi du opfører dig, som du gør!
Der er så meget, jeg kunne sige til dig.
Men du har udmattet mig.
Det modsatte af kærlighed er ikke had, det er ligegyldighed-
-og der har du drevet mig...
- ...hen. Der har du drevet mig hen. - Godt formuleret. Virkelig.
Men det, jeg kan sige, er...
Der er blevet gjort så meget for dig.
Og du sætter ikke pris på det.
Fruen sagde, at De ville have kaffe.
Har du... Hvad hedder du?
- Jeg hedder Marta. - Jeg glemmer alting. Marta er...
- Du er smuk. Er du gift? - Nej.
- Godt. Vil du gerne have børn? - En dag.
Giv mig din hånd.
Har du en kæreste?
Går I ud og danser?
Der er ikke for meget at lave? Er du glad for at være her?
- Ja. - Hvad synes du om fruen?
- Jeg kan godt lide fruen. - Hun er rig. Hvad synes du om mig?
- De er også sød. - Tak. Det sætter jeg pris på. Tak.